Vi ses väl om 16 år eller så.
Jag har ett jobb att sköta.
Och om du inte har märkt det redan så är det en enda röra här.
Om du vill stanna på hotellet ett tag
går det bra.
Jag är tillbaka om några dagar.
Visst. Om du är säker på det.
Kom.
- Där. - Ja,
BANSHI, NORDKOREANSKA GRÄNSEN
Er inresepunkt är här. Strax förbi gränsen.
RYSSLAND
Ryska byggnadsarbetare körs in dagligen
för att hjälpa till med järnvägen.
En arbetsledare mutas för att smuggla in er och sprängmedlet till Nordkorea.
Välkommen till helvetet
Vad tusan sa han?
Att du har fina läppar och att han vill bjuda dig på ett glas.
Vi kan inte riskera att metalldetektorerna upptäcker tändhattarna och vapnen.
Därför får ni dem först inne i landet.
Hur ska det gå till? Ska vi inhandla det på en elektronikaffär?
Nej.
Ni träffar vår MI6-kontakt utanför Pyongyang.
Har vi redan någon i Nordkorea?
Kontaktperson är mr Park. Han förser er med det ni behöver.
Ta reda på var Mei har fört vanadinet och kassera det.
Spräng fanskapet, med andra ord.
Lätt för dig att säga.
Om någon upptäcker oss i ett land som detta får ni fler identitetsbrickor att lägga på hög.
Evakuering sker 72 timmar efter det att ni korsat gränsen.
Ju längre ni är där desto större är risken att ni upptäcks.
Om ni tillfångatas kommer det att betraktas som en krigshandling.
Det finns inget vi kan göra.
Ni får klara er själva.
Du där
Kliv fram
Kliv fram.
Hur många gånger har du korsat gränsen?
Svara på frågan
Skitstövel
Iväg med er
Se så!
Välkommen till Nordkorea.
Välkommen hem, kära barn.
PYONGYANG, NORDKOREA
Jag är stolt över din hängivenhet
för vårt enastående land
Redan när du var liten
visste jag att du skulle lyckas
Jag känner inte att jag har lyckats
Visst har vi vanadinet
och snart också missilerna
Men detta är bara början
Du är en inspirationskälla för oss alla
Glöm aldrig det
Det var här du tränade mig
Det var inte min förtjänst
Det kommer någon på tillställningen
som jag tänkte att du ville träffa
Eller snarare återse
Det var länge sedan sist.
Inte mycket har förändrats sedan vi utbildades här.
Detta var din bänk.
Detta var min.
Jag ska bli din partner.
För att underlätta livet här för dig igen.
Min partner alltså.
Partiet vill att du bevakar mig,
försäkra er om att jag inte infekterats av min tid i västvärlden.
Vissa saker förändras aldrig.
Var försiktig, Jun-Seo.
Kom inte för nära, annars kanske du smittas av något.
Jag oroade mig för
att du vore annorlunda.
Det har gått lång tid, vi är båda annorlunda.
Mr Park?
- Blev ni förföljda? - Nej, vi är inga amatörer.
Stanna här.
När slipper jag undan? Jag har sagt att det inte går längre-.
- Mr Park... - De förstår sig inte på den här platsen.
Det går inte att lita på nån.
Inte grannarna, inte ens sin familj.
Tar piller.
Två, tre före läggdags så att jag inte pratar i sömnen.
Okej, vi fattar. Du kan lita på oss. Oroa dig inte.
Allt har förberetts. Om du hjälper oss hjälper vi dig.
För tre dagar sedan såg jag en begäran om truppförflyttning.
Fler patruller kring provinsen Norra Hamgyongs
järn- och stålfabrik.
- Tror du att det är målet? - Ja, det tror jag!
- Det är därför jag berättar det! - Okej.
Du ska visst ha utrustning åt oss också.
- Hur är The Beatles? - Toppen.
John, Paul, George och han den andra killen?
De är fortfarande populära. Jag gillar deras julalbum.
Herregud.
Kolla. Den är uråldrig.
Chefen, det är jag. Hör du mig?
Klart och tydligt, Michael.
Vi tog oss in.
Vi har tändhattarna och positionen.
Norra Hamgyongs järn- och stålfabrik.
Vi har kartor också, men de är rätt gamla.
Jag letar fram några nyare.
Uppfattat.
Vad gör du här?
Det är min son.
Du får gå hem
Genast!
Nej. Jag tar hand om vår familj
Vad då?
Vad menar du?
Vad har du gjort, Ryu?
De sa att allt skulle ordna sig
FÖRBINDELSE AVBRUTEN
Det är ingen fara pappa. De lovade mig
De har utlovat en belöning
Du har svikit familjen
Du måste gå nu
Ge dig iväg fort
Bravo One, lägesrapport?
Hör du något?
De måste återvända.
Tusan också.
Satan.
Helvete!
- Hur många? - En hel del.
Så många?
Spring!
Kom igen!
Skjut!
- Fan också! - Vänster! Vänster! Ta vänster!
Scott!
Fönstret, Scott!
Kom så drar vi!
Skit också!
Du där!
Ledsen, grabben.
Tusan också. Korn igen.
Hur går det med telefonen?
Den är död.
Den kan vi inte ringa hem med, Mikey.
Varsågod.
Toppen.
Vi är av med vår kommunikationsutrustning och i fara.
Vi kan avbryta uppdraget.
Inte en chans.
Vilket vi diskuterat som vuxna och kommit överens om.
Tack.
Då så. Vi försöker ta oss till Norra Hamgyong-provinsen.
Om vi blir tillfångatagna
blir vi i bästa fall torterade och kastade i gulagerna.
För att inte nämna de internationella följder
som vårt lilla terrordåd får.
- Är du klar nu? - Ja.
Du får jobba på motiveringstalet, Mikey.
Det är 40 kilometer fientlig terräng härifrån dit.
Jag har tid att öva.
Vi drar. Jag vill inte låta subban vänta.
Du.
Vad är det?
- Bara så att du vet... - Vad då?
Även om du skjuter henne i skallen får du inte Julia tillbaka.
Jag vet det.
Kom nu.
Tredje patrullen den här timmen.
- Vår tur kommer inte att hålla i sig. - Nej.
Det kan bero på att vi ligger på en kyrkogård.
Kusten är klar. Kom igen.
Regeringen tvingar folket att arbeta utan lön.
Varken lön eller mat.
Utan mat får man begrava sina döda på en kulle.
Men de har pengar till kärnvapen.
De kallar det för "Songun". Det betyder att militären går i första hand.
Låter perfekt för dig. Du borde flytta hit.
Även jag har mina gränser, kompis.
En patrull söker Section 20. De kommer inte långt.
Du anar inte vad de är kapabla till.
Vi får överväga att flytta produktionen.
Det är inget alternativ.
Att förhala det hela nu vore katastrofalt
för de i regimen som stöttat planen.
Då får vi dubblera antalet trupper som vaktar fabriken.
Detta är mitt livsverk. Jag tänker inte låta dem förstöra det.
Kom då på ett sätt att arbeta inom systemet.
Det finns en beredskapsplan jag vill verkställa för att omintetgöra hotet.
Mycket bra. Sätt igång.
Kim, det är Finn.
Jag tänkte köpa lite mat. Vill du ha något?
Visst. Det finns...
Fisk på pinne.
Kyckling.
Kyckling, jag vill bara... Okej, två. Två.
Vi ses sen, Kim.
H ur mycket?
Nej, du får 20. Du får 20.
Visst, tack.
Du, är du britt?
Amerikan.
Sak samma. Leonardo DiCaprio?
Ja, vi är bröder.
- Vad heter du? - Finn.
Trevligt att träffas, Finn - amerikanen.
Ha en trevlig dag.
Tack. Detsamma.
Fan också.
Ring Finn. Vi måste härifrån.
- Inget svar. - Vi måste få tag i honom genast.
- Hej, Kim. - Finn.
- Ja'? - Var är du?
Det har hänt något. Några män var här.
- De var beväpnade, jagade mig. - Är du oskadd?
Jag vet inte vad som hände, men jag...
Finn? Vad pågår? Säg något!
Finn!
Finn...
Allt bra?
Ja, jag antar det.
Vad är det?
Det är något jag vill fråga, Mikey.
Det är 20 kilometer kvar.
Hur hanterade du Kerrys död?
Det var en djup fråga.
Jag trodde du undrade något annat.
Nej.
Jag tänkte nog att om jag levde mitt liv fort
skulle jag kunna fly från allt.
Hur går det tycker du?
Tja, här är vi.
Skit också.
Det är ingen fara.
Typiskt.
Vi kan inte låta dem ange oss, Scott.
Vad tänker du göra?
Skjuta dem?
Självklart inte.
Det är ingen fara.
Är ni hungriga?
Det är mat.
Varsågod.
Vill ni ha mer?
Det är choklad.
Det är gott.
Du är skyldig mig proviant, Scott.
Visst.
Uppfattat.
Nu känner våra kontaktpersoner vid gränsen till det.
Så många som möjligt letar efter Finn.
De väntade säkert på rätt tillfälle.
Jag skulle ha haft bättre koll på honom.
Det är inte ditt fel.
Visst, inte Julias död heller. Jag råkade bara vara där bägge gånger.
Du får fem sekunder att tycka synd om dig själv.
Sen måste du fokusera på jobbet igen.
Okej? Vi måste leta rätt på Finn.
Och Scott och Stonebridge behöver hjälp på fältet.
Narkotikapolisen har begärt att jag återvänder.
Säger du upp dig här och nu?
Nej, jag använder det inflytande jag får mot dem.
Fortsätt.
Nordkorea för in droger i Asien för att dra in pengar till regimen, inte sant?
Det stämmer.
Byrån har spionerat på dem från luften, även om de bestämt förnekar det.
Om jag driver på
kan vi få tillgång till satelliten
och på så sätt hålla ett öga på killarna.
Bra.
NORRA HAMGYONG-PROVINSEN
Smältningen är slutförd, direktören
Vi har ökat säkerheten vid alla ingångar till fabriken.
Din begäran om förstärkning är under behandling.
Vad innebär det? Att de är här om en timme? Om ett dygn?
Det är inte läge för nöjesbesök eller förhandsñrande.
Det är inte lika viktigt för dem, eller hur?
De vill bara skryta med missilerna.
Vi kan lika gärna rulla in dem på ett museum för den nytta de kommer göra.
Tänk på vad du säger.
Självklart. Jag glömmer lätt.
Du är min partner. Du borde delta i festligheterna.
Vår nation har visst redan segrat.
Sprängladdningar behövs på fyra olika platser i fabriken
för att få bukt med vanadinet.
En här på processorn.
En på turbinerna. Kontrollrummet.
Och till sist smältugnen.
När lärde du dig koreanska?
Det har jag inte. Jag kollar på bilderna.
Jag förstår.
Så det kan lika gärna vara en toalett vi spränger.
Såvida inte toaletterna är lika stora som smältugnar
är det inte så troligt.
Har du hittat en ingång?
Inte än.
Jag tror att jag har hittat en. Mikey.
Kolla där under. Ser du?
Mercedes.
Jag ser.
Precis.
Vakterna stoppade den inte.
Det är ett flott sätt att ta sig in.
Kom så letar vi rätt på den.
Strax efter midnatt l min vildaste fantasi
Gillar du fisk?
De är fina
Och dödliga
Har du hört talas om pirayor?
Vassa tänder
De kan gnaga dig in på benen på sekunder
Vad har du, sötnos?
Tur eller otur?
Oroa dig inte!
Mina vänner är harmlösa
Hämta mer alkohol
Sätt dig där.
Det var faktiskt en fin årgång.
Ha sönder det billiga nästa gång.
- Redo? - Red0.
- Kusten klar? - Kusten klar.
Res dig. Ställ dig upp.
Hör du...
Vi är två, du är en. Det är dåliga odds.
Vill du skjuta honom, Mike?
- Han kommer nog skjuta mig. - Vi behöver honom, Scott.
Res dig.
- Fan också. - Hur mår hon, Scott?
Hon är död.
Vad bra att ni ringde, Bravo One.
Vi kan ha hittat en väg in i fabriken.
Bra.
Om allt går enligt plan
planterar vi sprängladdningarna om cirka 30 minuter.
Är det någon annan på tråden?
Nej, det är bara jag.
Vi har blivit av med Finn.
Vi tror att Li-Nas mannar tog honom.
Vad då?
Vi kan inte bekräfta det, men du är ute i fält och leder uppdraget.
Berätta för Scott om du tror att han klarar av det.
Men om du tror att det påverkar hans möjlighet att slutföra uppdraget...
Det är ditt beslut.
Michael?
Det är ett svårt beslut.
Vill du inte ta det ansvaret?
Nej. Precis som du sa är jag ute i fält.
Korn igen.
Jo, Mikey.
När vi kom ifrån Zero insåg jag något.
Chefen vore van, men Finn? Han skulle inte veta om jag levde eller inte.
Det är illa av en pappa att göra så mot sin son, va?
Jag förstår vad du säger. Vi måste fokusera på uppdraget.
Det är ett artigt sätt att säga "käften" på.
Stanna inte.
Vi lånar din limousine, du kör oss till fabriken,
på ett eller annat sätt. Korn igen.
Din jävel!
- Det var ett sätt... - Det här är det andra.
- Res dig! 'Kom igen!
Rör på påkarna!
Inte ett ord.
Lugnt och fint.
När de ser att jag kör förstår de att något är på tok.
Vet du vem jag är?
Ja, mr Du-gör-vad-fan-du-vill.
Du kan säkert köra din egen limousine.
Ursäkta mig, direktören
Jag insåg inte att det var ni
Gå nu, snälla.
Vad hette hon?
Hon du sköt.
Vem bryr sig?
Det var för henne.
Kusten är klar.
- Redo? - Ja.
Till höger, Mikey.
- Skit också! - Tusan!
Sablars!
De är efter oss.
Vi är online.
Det pågår helt klart någon aktivitet.
Det är något som ska sätta igång.
Jag kan inte hålla dem borta länge till, Mikey!
- Jag behöver mer tid. - Som du vill.
Hej.
- Hej, - Du är sen.
Det var trafikstockning.
- Vi måste röja upp här. - Ja.
Vi ses senare. Ses utanför.
Tänt var det här.
Herregud.
Det pågår kedjereaktioner här och här.
Li-Na!
De gjorde det! De lyckades!
Vi får fira senare. Just nu måste vi få fatt i Finn.
Jag påstår inte att vi är legendariska, Mike.
På ett sätt är du det.
Tja, vi smög in i Nordkorea utan förstärkning
och sprängde Li-Nas 10-åriga plan i luften.
Så, ja. Vi är legender.
- Det är långt till gränsen. - Jag vet.
Damien, det är jag.
Finn.
De har kidnappat mig, och om inte du överlämnar dig själv...
Jag är ledsen.
Damien, det är jag.
Finn.
Smart gjort.
De har kidnappat mig...
Det är ett bra knep.
Min son är i Bangkok med översten, era fårskallar.
Jag är ledsen.
Damien, det är jag.
Finn.
De har kidnappat mig, och om...
- Mike. -...inte du överlämnar dig...
- Jag är ledsen. - Det är ett knep, va?
- Damien. - Mike?
Damien, det är jag.
Jag kände till att han kan ha varit försvunnen.
Om inte du överlämnar dig själv...
Vad då kände till?
- Jag är ledsen. - Vid huset.
Samtalet med Locke.
Jag tog ett beslut för att hålla oss fokuserade på uppdraget.
De har kidnappat mig, och om...
- Har du känt till det sedan dess? - Ja.
Du borde ha berättat, Michael.
Även om det fanns en risk borde du ha berättat!
Du hade inte kunnat göra något.
- De har kidnappar mig... - Menar du allvar?
Skit också.
- Så, vad ska vi göra? - Jag är ledsen.
Ska vi överlämna oss själva?
Det finns inget "vi", Michael. Det handlar om mig och min son.
Tänk vad som händer om vi fångas.
- Skit i det! - Det är en krigshandling!
- Jag hade fel. Okej? - Ja, det hade du.
- Jag tog ett dåligt beslut. - Ja.
Det gör du fortfarande. Flytta på dig!
Damien...
- Fan också! - Damien, det är jag.
Finn.
De har kidnappat mig, och om inte du överlämnar dig själv...
Jag är ledsen.